Velkommen, alle sammen. Jeg er dr. Debra Radcliffe.
I dag hjælper jeg jer med at rydde op i rodeskuffen.
Selvfølgelig taler jeg om en følelsesmæssig rodeskuffe...
hvor vi gemmer al smerte, frygt og vrede, der former os.
Hvem vil dele, hvorfor de er her?
Her er en, der ikke havde brillerne med til gymnasie-auktionen.
Hun troede, hun bød på et hjemmeorganisering.
En heldig fejltagelse. I Colombia laver vi aldrig ting som det her.
Det eneste lignende seminar...
var "Hvordan slipper man ud af bagagerummet på en bil"...
"når ens hænder er bundet bag ryggen".
Okay, alle sammen. Op med jer.
- Okay. - Jeg vidste ikke...
Jeg troede, det var en "sid ned og lyt" -ting.
Eller som jeg kalder det: Ægteskab. Hva' så, mænd?
Det er godt at grine af det, der gør os skidt tilpas.
Men de næste tre timer kræver aktiv deltagelse.
Lad os rydde lidt plads til os selv.
- Du sagde, det var en 45 min. Snak. - Jeg tog fejl.
Er der noget, du hellere vil end kvalitetstid med familien?
Stiller du virkelig det spørgsmål på "football søndag"?
Alle disse mænd her opgav deres football i dag.
Tak, Mitchell, for din opofrelse.
Jeg går glip af et marked for at være her, så...
Jeg gjorde det lige mere bøsset.
Det er normalt at modsætte sig at åbne ens følelsesmæssige rodeskuffe.
Det fortæller jeg om i kapitel ét: "Hey, få tag om det".
Lad os starte med en sjov aktivitet, der løsner op.
Vi kan blive nok så løse, men jeg fortæller ikke noget...
til en dåse, der foregiver at være min mor.
Det behøver du heller ikke, Jay.
Den slags fjollerier giver terapi et dårligt ry.
Vi skal lege en leg, der hedder Tiger, Rockstjerne, Kanin.
Jeg har den. Gift dig med tigeren, dræb kaninen...
Det er ikke min leg.
Når jeg siger "Tiger", bliver I en glubsk tiger.
Når jeg siger "Rockstjerne" bliver I en stor rockstjerne.
Når jeg siger: "Kanin", bliver I...
Halvvejs hjemme. Farvel.
Endelig, men husk, vi ikke har særeje.
Okay, lad os komme i gang. Tiger!
Latterligt. Jeg har brug for alkohol til dette.
Den er jeg med på. Vi er ikke lavet til det her.
Du kan ikke sammenligne dig med mig. Jeg var med i Cats.
Ingen sammenligner sig med dig, Cam.
Rockstjerne.
- Du ser godt ud, Phil. - Jeg vandt en luftguitar-konkurrence.
Det gav nok mange luft-kærester.
Kom nu, Jay. Slap lidt af. Det er sjovt.
- Hvad helvede er det, far? - Jeg spillede harmonika.
Det skal være en rockstjerne. Du kan spille guitar.
Jeg kan kun spille harmonika.
Mob Mitchell. Han spiller fløjte.
Det håber jeg da, det er.
Hvorfor skulle du være ude af huset?
De sagde, det var en slags terapi.
En del af mig tror, det er et krisemøde om mor.
Hvordan går det i skolen?
I newtonsk mekanik...
lærer vi at beregne hastigheden af frit faldende objekter...
Skolen er svær.
Men altså...
Jeg har gjort noget, og har brug for dit råd...
men uden en masse fordømmelse og kritik.
- Og du kom til mig? - Ja.
Du har altid haft en stærk fornemmelse for rigtigt og forkert.
- Du ved altid... - Jeg har en gymnasie-boy toy.
Hvad? Hvem?
Lukes nørdede ven Reuben. Jeg er så flov over det.
Det burde du også. Er han ikke otte?
Han er 16 3/4 og barberer sig næsten hver anden uge.
Hvordan kunne du lade det ske? Du går på Caltech.
Du er omringet af nørder på din alder.
Ja, men jeg var hjemme...
og stadig trist over at Sanjay slog op med mig.
Og det er overvældende her.
Der er så mange kloge mennesker.
Og... Reuben forguder mig. Jeg havde vel brug for det.
Så jeg lod ham kysse mig og... lidt af det der.
Jeg er så svag. Jeg kan ikke forestille mig noget værre.
- Jeg var sammen med Andy. - Hvad?
Forlovede Andy?
Jeg ved det. Vi var alene i et hus, far havde gjort sexet...
- Far havde gjort det sexet for jer? - Nej, for køberen.
Men Andy og jeg var alene og pludselig... bang.
"Bang"?
"Bang" som i sex, eller "bang" som det Reuben råbte, da han tog min bh af?
Lad os bare sige "bang".
Se lige os.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal føle nu.
Skam, skyld, frygt.
Det er nogen af de ting, vi skubbede langt ned...
i vores rodeskuffe, da vi var yngre.
Denne øvelse kommer fra kapitel tre: "Mareridt, gamle skolekridt".
Jeg har begge.
Det virker måske utraditionelt, men får de smertefulde minder frem...
- Det er rart. - Nej, det er ikke. Det er underligt.
Du er så anspændt i dag, min lille baby.
Hvad er du bekymret for?
At vi ligner idioter.
Hvad? Vi er superstjerner her.
Har været gift længst, tre glade børn...
én med en stålende fremtid.
Du har ret. Vi vinder det her.
Det er ikke en konkurrence.
Præcis. Vi er klare vindere.
Mitchell og Cam falder fra hinanden, hvis de skal vælge restaurant...
og Gloria råber hele tiden af min far.
Ja, godt det ikke er mig, der er din far lige nu.
Fortæl mig nu alt det, du tænker på.
Jeg tænker på alle de andre ting...
vi kunne have budt på på auktionen i stedet for dette pjat.
Frokost med Larry King. En tur i en politibil.
Man får vist lov at bruge strømpistolen.
Jay, det her er vigtigt. Dr. Debra sagde, det er godt for os.
- Luk dine øjne. - Hvorfor skal jeg lukke mine øjne?
Du skal ikke kigge på min hals fra den vinkel.
Forleden tog jeg et selfie fra den vinkel...
og troede, jeg FaceTimede med min bedstemor.
Jeg huker min mor efterlod mig i bilen, da hun gik ind i et upermarked.
Behøver du at tale som en baby?
Jeg kunne ikke udtale mine s'er som barn.
De andre børn gjorde nar af mig, Mitchell.
Det var meget traumatik. Mor?
Moar? Hvor er du?
Jeg begynder at miste følelsen.
- Klemmer jeg dine ben? - Jeg mener i vores forhold.
Vi må have en plan her.
Min far og søster er her. Lad os holde lav profil, overfladisk.
Går vi ikke glip af en mulighed for at lære mere om mig?
Vi skal ikke være det underholdende bøssepar. Intet personligt.
For Guds skyld, intet om sex. Vi repræsenterer et samfund.
- Hvordan går det med jer? - Meget godt, meget sundt.
- Meget glad. - Ja.
Cam, vil du gerne skifte stilling?
Det må jeg ikke tale om.
- Hvordan går det med jer to? - Ikke godt.
- Han prøver ikke engang. - Sidder du fast i skuffen?
Sidder du fast i den metafor?
- Hvad holder dig tilbage? - Jeg kan ikke lide at blive holdt.
Hvorfor? Fordi du føler dig sårbar?
Det ved jeg ikke. Det... minder mig om noget.
Hold fast i den tanke. Du er i sikkerhed her.
Jeg vil ikke være i sikkerhed her. Jeg vil ikke tale om det her.
Om hvad? Fortæl mig.
Den gang min mor holdt mig sådan, da min hund løb væk og forsvandt.
Hun sagde, de ikke vidste, hvordan den slap ud, men det vidste jeg.
Jeg efterlod lågen åben. Det var min skyld.
Jeg mistede Checkers.
Jeg kan ikke klare det.
Vent, hvad skete der lige?
Det ved jeg ikke. Han er nok ikke vant til følelser.
- Måske var det for meget for ham. - Nej, det er godt.
Nogle menneskers rodeskuffer er så fulde, det er en kamp at åbne dem.
- Holdt han sit bryst? - ¡Sí!
Der er noget galt.
Jay, er du okay? Det er Gloria.
Far, kom nu.
Ay, den er låst.
- Far, luk op. - Vent, jeg har en papirklips.
Forsigtig. Han er meget rå.
Kom så!
Jay!
Jeg er stadig trist.
Du gemmer dig på badeværelset i stedet for at håndtere dine følelser!
Gloria, hvad er problemet?
Problemet er, at vi opfostrer et barn sammen...
og du har chancen for at forme ham anderledes end de to.
- Hallo. - Os? Undskyld, hvad er galt med os?
Jeg ville dø for jer, men I to er neurotiske.
- Vi er ikke neurotiske. - Siger folk, vi er neurotiske?
- Det siger de ikke, vel? - Jo.
Alt rodet vil komme ud af skuffen. Kan I føle det?
- Det kan jeg. - Jay føler ikke noget.
Jeg føler mange ting. Irritation over at jeg misser min kamp.
- Glæde over Steelers vinder. - Hvad står det?
Vi taler ikke om football her!
Gloria har ret. Vi burde tale om dybere ting.
- Som de akavede år mellem 14 og 6. - Ja!
Hvornår må vi tale om de dumme ting, vores mænd gør?
Gloria, tak. Jeg er glad for, du sagde det.
Det var så lidt. I det mindste er der nogen, der hjælper.
Fordi det sprog er ikke produktivt.
For pokker.
Den næste øvelse lærer os at kommunikere vores behov...
på en konstruktiv og ikke-truende måde.
- Det gør vi hele tiden. - Meget konstruktiv kommunikation.
Vil et par demonstrere det for gruppen?
Vi vil meget gerne hjælpe.
- Hvordan er det lav profil? - Det bliver sjovt.
- Din stol, tak, Cam. Vend denne vej. - Okay, fint.
Nu vil jeg gerne have, I tænker på en adfærd hos jeres partner...
som I gerne vil ændre.
Men I skal undgå sætninger som "du altid" og "du aldrig"...
og kommunikere, hvad I føler i stedet.
- Mitch, du starter. - Okay.
Nogen gange ville jeg ønske, du ikke gik så meget i blå...
fordi jeg er misundelig over at du ser så godt ud i blå.
Cam, lad Mitch vide, du hørte ham og hvis du føler, du kan gøre det.
Jeg hørte det.
- Okay. - Og jeg vil prøve at gå mindre med blå.
Meget godt.
Måske kan du grave lidt dybere i skuffen.
Tit bruger du ikke en bordskåner til din kop...
og det gør mig nervøs, fordi jeg elsker vores møbler, som vi købte sammen.
Det er meget sødt.
Det hørte jeg. Jeg vil prøve at bruge bordskånere.
Udmærket, begge to.
Mitch, bliv ved.
Ja, så...
Når du forlader et værelse uden at slukke for lysene, føler jeg...
Seriøst? Det igen?
- Overflade. - Jeg bad dig ikke nage mig om lysene.
Fordi det er det første, jeg hører om bordskånere.
- Så kører det. - Jeg kan ikke lide smørrede grin.
Jeg hører dig, Mitchell, og vil grine smørret, når du ikke ser det.
Hvis Andy ikke var forlovet, tror jeg, vi ville have en chance.
Og hvis Reuben var en smule ældre, og ikke gik med sko med indlæg...
- Ville han stadig være ulækker. - Det ved jeg.
- Hvad gør vi? - Vi bør ende det.
Jeg tager ikke livet af mig selv.
Nej! Slå op med dem. Åh, Gud.
Du fortjener at være sammen med en, der ikke er forlovet.
Og du fortjener at være sammen med en, der ikke tog bad med Luke.
Jeg prøvede at slå op én gang. Forhåbentligt går det bedre denne gang.
Jeg er træt af at skjule vores kærlighed.
- Hvis du er flov over mig... - Det er jeg.
- Måske skulle vi slå op. - Det bør vi.
Vær sød ikke at slå op med mig.
Du er den klogeste, smukkeste pige på planeten.
Fint.
Jeg sms'er Andy at vi må tale sammen i dag. Det bør du også.
Jeg kan ikke sms'e ham.
Han måtte aflevere sin telefon indtil hans spansk-karakterer går op...
men... jeg kan vente ved legepladsen indtil hans rundbold-træning er ovre.
- Jeg er glad for vores snak. - Samme her.
Det er sådan, vi er på rette spor resten af vores liv...
ved altid at være der for hinanden.
Spiller han rundbold?
Udstyrsmanager.
Nu hvor vi har lært at kommunikere konstruktivt...
lad os bruge de evner.
Tak.
I skal skrive alt det ned ved jeres partner, der driver jer til vanvid.
- Virkelig? - Skufferne er åbne. Gå på opdagelse.
Det lyder som en ægteska-dastrofe, ikke?
Ja, det gør, men ikke for os. Måske...
Interessant.
Phil, er der intet, der generer dig ved Claire?
- Nej. - Ikke engang "mig kan li'"?
- Hvad taler han om? - Ingen anelse.
- Du siger det tit. Det irriterer ham. - Phil?
- Okay, Claire. Jeg elsker dig. - Det ved jeg.
Men når du bruger det udtryk, føler jeg mig utilpas.
Men jeg bruger knapt nok det udtryk...
"Mig kan li' sushi. Mig kan li' Game of Thrones. Mig kan li' Chardonnay."
Det lyder helt fjollet. Men ved du hvad? Glem det. Undskyld.
Jeg har intet at klage over. Mig er heldig.
Phil, undskyld aldrig for dine følelser.
Jeg troede ikke, vi måtte bruge "aldrig".
Godt fanget, Jay. Tak.
Som børn siger, tampen brænder herinde...
men tro mig, efter jeg har guidet jer gennem det vigtige trin...
i beslutningsfasen om, hvad skal I skuffen og hvad skal smides ud...
bliver I den bedste version af jer selv.
- Det virker altid. - Ikke sige "altid".
Tak. Lad os skrive det ned.
Intet er forbudt.
Det er jeres private tanker, og I har ret til dem.
Undskyld mig.
Synes du, jeg larmer? Hvordan larmer jeg?
Du indånder for meget luft...
og udånder den luft med store, pludselige eksplosioner.
- Sådan. - Siger du, jeg er fuld af varm luft?
Nej, jeg siger det modsatte.
Intet af luften bliver i dig.
Lysene igen. Nu skriver du det ned?
Jeg prøver at holde mig til de små ting.
Men tillykke, det lykkedes, for det er virkelig en lille ting.
Det generer mig, okay?
Jeg har bedt dig meget sødt om at slukke for lysene.
Konstant. Som om vi er i London, og må gemme os for bombefly.
- Hvorfor skrev du "tipi joke"? - Debra sagde, mine private tanker.
Jeg elsker den joke. Den fortæller jeg hele tiden, fordi den er sjov.
Sjov for dig.
Okay. Hør her.
En fyr går ind på en hjernevriders kontor og siger:
"Kære psykolog, hvad er galt med mig? Jeg er en tipi og en wigwam."
Og lægen siger...
"Deri ligger problemet. Du har et ben i hver lejr."
Fik I den? Et ben i hver lejr.
Den er dårlig, Claire. Virkelig dårlig.
Du fik hende til at kunne lide den.
Hvis du lader hende føle ting, ville hun måske vide, hvad der er sjovt.
Jeg er ligeglad, hvad folk tænker. Mig kan li'.
Hvad er galt med "mig kan li'"?
- Claire, jeg elsker dig. - Ja.
- Så hold op med at sige det! - Det lyder bare lidt barnligt.
Nå? Men du er den, der hele tiden skal lege med din hoppestylte.
Måske ville du være gladere, hvis du legede med min hoppestylte.
Åh, gud!
Det er trist, de faktisk taler om at lege med hans hoppestylte.
Det er trist, du elsker elektricitet mere end mig.
Som en evnesvag 8-årig, der hopper rundt i nabolaget.
Hvornår blev du så gammel?
Altså, jeg elsker dig!
Cam, det har irriteret mig, siden jeg var barn...
og jeg har bedt dig om det så mange gange, at når du ignorerer mig...
føles det lidt passivt-aggressivt.
Når du konstant er efter mig, føles det, som om jeg taler med min mor.
Når jeg må være efter dig, føles det, som om jeg er din mor.
Måske er det derfor, vi ikke har leget med hinandens hoppestylte i en måned.
Åh, Gud!
Hvordan tror du, vi har det, Mitchell?
Det går ikke som det burde.
Vil du fortælle os, hvordan vi skal takle det?
Beklager. Jeg må gå.
Nej, nej! Du må hjælpe med at få det sat på plads!
- Det er en familie-nødssituation. - Tro mig, ikke så slemt som denne.
Jeg er ked af det!
Jeg må hente min søn, fordi min idiotiske eksmand...
lånte sin bil til sin seneste Tinder-luder.
Vi betalte meget for det her.
- Nej, kun $84. - Hvabehar?
Jeg ville have betalt mere, men ingen overbød mig.
Fantastisk.
Ved du hvad? Jeg fortjener det.
Sådan går det, når man fordummer 30 års research...
til en banal analogi af en rodeskuffe.
Bare fordi min redaktør sagde, det ville få mig på The Ellen Show.
- Var du på Ellen? - Det kan du tro.
Jeg dansede ind i amerikanernes hjerte...
så nu må jeg sælge min søndag eftermiddag for 80 dask.
Vent. Du kan ikke gå nu.
Alt vores rod er ude!
- Hej. - Hej.
Det er en sej bluse. Du ser sød ud.
Jeg må afbryde dig her. Blusen bliver på.
- Jeg må afvise denne opfordring. - Vent, hvad?
Dig og mig, det her må stoppe.
Jeg er så plaget af skyld...
jeg giver penge til alle mulige velgørenhedsorganisationer.
Jeg sponserede endda en Zach Braff-film på Kickstarter.
Andy, vent.
Nej, du må ikke overtale mig.
Jeg har endda pinligt undertøj på for en sikkerheds skyld.
Åh, Gud, du gør det så meget nemmere.
Jeg sms'ede for at sige det samme.
- Gjorde du? - Ja.
Jeg prøver at være en bedre person.
Ironisk nok er du en af grundene dertil...
men en god person er ikke sammen med en forlovet.
Så hvad nu?
Det ved jeg ikke.
Vi ser stadig hinanden. Du arbejder for havdelen af min familie.
Fjerner jeg dig fra mine favoritter?
Det er mellem dig og din mobiltjeneste.
Så er det vel det.
Det er ikke farvel for altid. Det er bare...
Men når vi ser hinanden fra nu af, beholder vi tøjet på.
Ja. Helt klart.
Hvis tingene var anderledes...
Det ved jeg.
Farvel, Haley.
Farvel.
Er det bare det? Tænk, hun bare gik på den måde.
Perfekt. Hvad nu?
Jeg ved, hvad I alle tænker, og ja, jeg kan tage over som gruppeleder.
- Ingen tænkte det. - Jeg er den med improvisationserfaring...
Nå? Eller var jeg det eneste hvide medlem i Mæ, bæ, lille lam?
Jeg husker vildt bifald med klassiske roller som...
den skræmte turist, quarterback og Bryant Gumbel.
Jeg får dig med, om nødvendigt. Okay, alle sammen.
Den første øvelse hedder Ind- og udgange.
Jeg går først. Jeg går for at se football-kampen.
- Jay, nej. - Du milde!
Den eneste grund til alt dette rod her er fordi mrs. Magoo her...
troede, hun bød på en hjemmeorganisering.
Jeg vidste præcis, hvad jeg gjorde!
Jeg har prøvet alt.
Det her var ny måde at få dig til at udtrykke dine følelser...
og lade andre udtrykke deres.
Jeg har brug for, du lader Manny danse i stuen, når han er glad...
og lader Joe græde, hvis han er trist.
- Kan du ikke se bagsiden af alt dette? - Nej.
Mitchell, vil du sige noget?
Vi er alle midt i det. Hvad med jer to?
Har I det godt med at få alt dette frem i lyset?
Lad mig lige få en ting sat på plads. Der er to telte, så to lejre.
To indianerstamme-lejre.
Du har ret. Det er en frygtelig joke.
- Og det er alt sammen din fejl. - Jeg sagde det jo!
Bare så I ved det, vi er alle lidt ubekvemme med tanken om at I har sex...
Det var dråben! Jeg er færdig!
Hvad helvede laver vi?
Danser rundt, fortæller hemmeligheder, som piger til pyjamasparty.
Jeg forestiller mig min far med sine kammerater i deres havestole...
grine røven i laser over, at jeg går glip af football...
fordi jeg prøver at komme i kontakt med mine følelser.
De gjorde ikke den slags pis.
De var mænd!
Hans bedste ven, Tommy Ryan, mistede en finger i en metalplademaskine.
Ventede indtil hans vagt endte med at tage på hospitalet.
Jeg brækkede kravebenet i en football-kamp.
Men far sad blandt publikum og gav mig "Vær hård" -blikket.
Jeg spillede to omgange mere, før jeg besvimede.
Min date, Maryjo Klumsky, forlod gallafesten med en anden fyr.
Jeg var knust.
Kl. 2 om natten skreg min gamle tværs over køkkenbordet:
"Spis din sandwich og glem hende."
Følelser!
Jeg græd ikke engang ved hans begravelse. Utroligt, ikke?
Han var hele min verden.
Ikke en tåre.
Alle kiggede på mig, som om jeg ikke elskede ham.
Men han vidste besked.
Det må han have vidste, ikke?
Selvfølgelig gjorde han det.
For satan, det var godt at få det ud.
- Wow. - Ja, ikke?
De har lige vundet i terapi.
Hej, det er mig. Jeg slog op med Reuben.
Jeg ved, han er knust, så jeg gjorde det hurtigt...
som at rive et Hulk-plaster af.
Hvad med dig? Gjorde du det?
Ja, det kan du tro.
Hvorfor vælger vi partnere, der er så forskellige fra os?
Det er ikke skæbnen eller klicheer som: "Hjertet vælger selv".
Vi vælger vores partnere...
fordi de repræsenterer ufærdige ting fra vores barndom.
Phil? Phil.
Og vi vælger dem, der repræsenterer kvaliteter, vi gerne vil besidde.
Jeg er bange for, jeg ikke er sjov nok for dig.
- Hvad? - Ja.
Mine ordsprog er ikke søde, mine jokes er ikke sjove...
og du bliver træt af mig, når børene flytter hjemmefra...
og du indser, hvor sindssyg, jeg er.
Seriøst?
Skat...
jeg har altid vidst, hvor sindssyg du er.
"Ved at vælge en udfordrende partner"...
"og arbejde for at dække deres behov"...
"har vi banet vejen for vores egen vækst."
Sov nu, Jay-Jay.
Jeg siger dig, den kvinde er et geni.
Jeg gad ikke tage til min bedstefars hus den søndag...
så jeg lod som om jeg var forkølet.
Og tænk dig, et par dage senere...
- Åh, nej. - Ja.
Blev jeg forkølet.
Jeg tænkte, det var karma, så jeg hoppede på min cykel...
og kørte direkte hen til min bedstefar.
Jeg klatrede op i hans skød, og gav ham det største knus.
Vi delte endda en isvaffel.
Det var et minde, jeg vil værne om for altid...
for ved et vildt tilfælde, blev han også forkølet og var død inden for en uge.